Ylänkö ja alanko
Ylämaa ja alanko ovat ekologiassa, fysikaalisessa maantieteessä ja geologiassa käytettyjä termejä. Ne kuvaavat maan suhteellista korkeutta merenpinnasta.
Ylämailla on jokia ja puroja, jotka virtaavat nopeasti, ovat kirkkaita ja joissa on runsaasti happea. Ne valuttavat korkeaa tai vuoristoista maata ja laskevat alas laajoille tasangoille (jossa ne muuttuvat alankojoiksi). Alankoalueilla on yleensä lämpimämpiä, hitaasti virtaavia vesiä, joissa on paljon sedimenttiä ja joiden happipitoisuus on heikko.
Ylämaan joet virtaavat nopeasti ja leikkaavat kalliota (Colorado-joki). Alankojoet mutkittelevat hitaasti kohti rannikkoa (Mississippi). Ne kuljettavat paljon maa-ainesta ja ovat väriltään tummia. Siksi joessa elävät kalat ja muut eläimet ovat hyvin erilaisia jokien kahden vaiheen tai tyypin mukaan.
Termejä sovelletaan myös laajoihin maa-alueisiin. Koska vuorten muodostuminen (orogenia) nostaa valtavia osia maapallosta, on olemassa laajoja alueita, jotka ovat selvästi merenpinnan yläpuolella: ylänköjä. Mantereen takareunalla maa on kuitenkin matalaa. Niinpä Amerikka on (karkeasti ottaen) lännessä korkealla (Amerikan kordillera) ja idässä matalalla (Amazon, Pyhän Laurentiuksen joki / Suurten järvien allas, Mississippi ja La Plata). Tämä on seurausta mannerlaattatektoniikasta, sillä Amerikat ovat liikkuneet hitaasti länteen yli 100 miljoonan vuoden ajan. Appalakkien vuoristo on paljon vanhempi mannermaan länteen siirtyessä mukanaan kuljettama, maata myöten painunut vuoristoketju.
Sama kuvio on nähtävissä muissa maanosissa, erityisesti suurten jokien, kuten Kongon ja Indusin, kohdalla. Australia on poikkeus: sen vuoristot ovat hyvin vanhoja ja kuluneita. Viimeaikainen mannerlaattatektoniikka ei ole siellä ollut niin merkittävää kuin muualla.
![Tyypillinen alankoalueiden joki: Big Muddy, Etelä-Illinoisin osavaltio.](https://alegsaonline.com/image/300px-Aerial_of_Jameson_Island_in_the_Big_Muddy_,_view_looking_south.jpg)
![Zoom](https://www.alegsaonline.com/zoom.png)
Tyypillinen alankoalueiden joki: Big Muddy, Etelä-Illinoisin osavaltio.
![Tyypillinen ylänköjoki, joka laskeutuu korkealta: Factory Falls Pocono-vuoristossa, Pennsylvaniassa.](https://alegsaonline.com/image/300px-Factory_Falls_Wide_View_3264px.jpg)
![Zoom](https://www.alegsaonline.com/zoom.png)
Tyypillinen ylänköjoki, joka laskeutuu korkealta: Factory Falls Pocono-vuoristossa, Pennsylvaniassa.
Kysymyksiä ja vastauksia
Q: Mitä ovat ylänkö ja alanko?
V: Ylämaa ja alanko ovat ekologiassa, fysikaalisessa maantieteessä ja geologiassa käytettyjä termejä, joilla kuvataan maan suhteellista korkeutta merenpinnasta. Ylämailla on jokia ja puroja, jotka ovat nopeasti virtaavia, kirkkaita ja joissa on runsaasti happea, kun taas alankoalueilla on yleensä lämpimämpiä, hitaasti virtaavia vesiä, joissa on paljon sedimenttiä ja joiden happipitoisuus on heikko.
Kysymys: Miten ylänköjoet eroavat alankojoista?
V: Ylämaan joet virtaavat nopeasti ja leikkaavat kalliota, kun taas alankojoet mutkittelevat hitaasti kohti rannikkoa. Niissä on myös erilainen määrä maa-ainesta; vuoristojoissa on vähemmän kuin alankojoissa, jotka ovat tumman värisiä. Siksi joessa elävät kalat ja muut eläimet ovat hyvin erilaisia jokien kahden vaiheen tai tyypin mukaan.
Kysymys: Mikä on esimerkki ylänköjoesta?
V: Esimerkki ylänköjoesta on Colorado-joki.
K: Mikä on esimerkki alankojoesta?
V: Esimerkki alankojoesta on Mississippijoki.
K: Miten laattatektoniikka vaikuttaa maan korkeuteen?
V: Laattatektoniikka voi aiheuttaa sen, että valtavat osat maapallosta kohoavat merenpinnan yläpuolelle, jolloin syntyy ylänköjä, tai se voi aiheuttaa sen, että maanpinta laskee, jolloin syntyy laajoja alueita, jotka ovat merenpinnan alapuolella, kuten Amazonin alue, St. Lawrence-joen/Suurten järvien allas, Mississippi, La Plata jne. Tämä kuvio on nähtävissä myös muilla mantereilla, kuten Kongo- ja Indus-joilla, mutta koska Australian vuoristot ovat hyvin vanhoja, viimeaikainen mannerlaattatektoniikka ei ole ollut siellä niin merkittävää kuin muualla.
K: Mitä on orogenia?
V: Orogenia on vuorten muodostumista; kun vuoret muodostuvat geologisten voimien, kuten maanjäristysten tai tulivuoritoiminnan, vaikutuksesta pitkän ajan kuluessa, jolloin ne nousevat alkuperäisestä sijainnistaan maan pinnalla.